Jag trodde inte att du någonsin skulle komma tillbaka.
Nu kommer den stora farsoten. Ett tecken på att Gud, inte är glad.
Vi lämnar Kingsbridge, och den här fruktansvärda sjukdomen bakom oss.
Vi behövs här. Och om pesten tar våra liv, är det Guds vilja.
Broder ... vi tog det med oss.
- Du är den nya abbotten. - Eminence, Jag... Är jag abbott?
När det här är över, är du min.
Tror du att någon fortfarande är vid liv, när vi kommer dit?
Broder Joseph sa att endast ett fåtal hade dött, när han gick.
Tycker du att jag är sniken?
Nej, det är klostrets pengar, och Godwyn stal dem.
Men hur vet vi att de är där?
Nå, Godwyn är där, och där Godwyn är ...
Vi borde vara där, vid den här tiden i morgon.
Du är en duktig kock, Merthin.
Man lär sig när man lever ensam.
Varför ler du?
Allt verkar plötsligt så verkligt.
Vad?
Mitt härbärge.
Ditt härbärge? Jag måste rita det, och bygga det. Jag ser det hellre som vårt.
Var är broder Matthias?
Han tar god tid på sig, eller hur?
- Tack för att du följde med. - Varför bad du mig?
Vi behöver dig. Och du är en av de få människor jag litar på.
Och du litar fortfarande på mig, nu när vi är ... ensamma, på natten,-
-i skogen? - Retas inte, Merthin.
Jag frestar dig, retas inte.
En abbott, är inte lätt att fresta.
Du är ingen vanlig abbott. Och jag är ingen vanlig frestare.
- Sluta. De kommer tillbaka. - Det är därför jag måste vara rättfram.
Jag går.
- Är allt som det ska? - Ja. Det var ingenting.
God natt.
Ers Majestät.
Ers Majestät!
Ursäkta mig.
Vad? Vad är det?
Fruktansvärda nyheter.
Försvinn.
Försvinn!
Vad? Berätta.
Prinsessan Joan... passerade Frankrike på sin väg till Kastilien ...
Och stötte på den ohyggliga farsoten.
Hon är död.
Nej! Nej!
S01E07 *Queen* Översättning: ammi.
Nu är vi äntligen här.
Det är någon därinne.
Det är röken från vår avföring, som håller sjukdomen borta.
Det räddade mig. De andra ville inte lyssna.
Det är något ni tvivlande läkare inte vet.
Vems grav är det här utanför?
Det är broder Saul. Han var den förste som dog.
Och ni också snart, om ni inte gör som jag. Snälla, kom.
Var är klostrets pengar, Godwyn?
Jag åt upp dem.
- Bäst att vi håller tyst om det här. - Vad ska vi göra med honom?
Tar med honom tillbaka, tyvärr.
Men först måste de här människorna få en kristen begravning.
Absolut.
Vad gör ni?
Nej, det är helig mark!
Nej! N-Nej, nej! Nej! Ge den till mig! Nej! Nej!
Sluta! Bort från honom! Släpp honom!
Han bet mig. Han bet mig!
Kom nu, syster.
Ge oss en stund.
Sam.
Jag är ledsen att jag inte fanns där, för att hjälpa.
Det fanns inget någon kunde göra. Det var det svåraste av allt.
Han frågade efter dig på slutet.
Vad sa du till honom?
Att du gick för att hämta Moder Caris, och snart skulle vara tillbaka.
Han sa att han skulle ... han skulle försöka vänta.
Jag är så ledsen.
Varför plöjer inte någon den här marken?
Alltför många bönder har dött.
Vi får alla svälta i vinter, om inte någon planterar snart.
Vilken typ av herre tillåter att hans marker ligger i träda?
Det finns ingen herre. Det är upp till abbotten i Kingsbridge.
Marken tillhör klostret. Den är din.
Och var på jorden, hittar jag arbetskraft?
Erbjud en bonus.
Det skulle göra de angränsande herrarna rasande.
Du menar på allvar att vi ska gå emot seder och bruk?
Men det är osedvänjiga tider, eller hur?
Om människorna ska överleva vintern, måste vissa saker förändras.
Var hälsad, vänner.
Som tillförordnad abbott, är jag inte tillåten att läsa mässan,
-men jag kan tala till er från hjärtat.
I Faderns, Sonens, och Den Helige Andes namn.
Varför vill Gud bestraffa oss?
På grund av våra synder? Varför ta våra barn?
Guds syfte, finns alltid i det fördolda. Det är först nu, det börjar visa sig.
Det här är slutet på den gamla världen. Och det kan vara början på en ny.
Och därför...
Som abbott i Kingsbridge, och med broder Thomas' samtycke,-
-har jag beslutat att erbjuda-
-en skälig lön till alla som vill bruka våra trädesåkrar.
- Moder Caris. - Gwenda! Vad gör du här?
Wulfric och jag ...
... vill gifta oss.
Gratulerar! Åh, det är underbart.
Och vi vill att du viger oss, om det är tillåtet.
- Jag skulle vara hedrad. - Och du ger oss mark att bruka?
Det är klostermark, Gwenda.
Du arbetar för Lord Ralph. Det är mot lagen att lämna honom utan tillåtelse.
Du sa att det är början på en ny värld. Betyder inte det att lagar bryts?
Jo. Jo, det gör det.
Vill du, Wulfric, äkta Gwenda, och älska henne i nöd och lust?
- Ja. - Vill du, Gwenda,-
-ta Wulfric till din äkta make, och älska honom i nöd och lust?
Ja.
- Mamma, vart ska vi? - Tyst. Jag berättar senare.
Snälla, berätta nu. Jag vill veta.
Sam, nu lämnar vi Wigleigh, för att arbeta på abbot Caris', mark.
Vem där?
Ja, syster?
Moder Caris från Kingsbridge. Jag blev hitkallad.
Earl Roland.
Du.
Jag har kommit för att ge dig hjälp.
Du ... är en häxa!
Håll henne borta från mig!
Dela ut dem. Alla i Shirings slott, måste bära mask.
Lyssna inte på henne!
- Lyssna inte på henne. - Ligg stilla, min herre.
Lyssna inte på henne.
Matthias?
Här. Drick.
- Är det gift? - Gift? Det skulle vara vad du förtjänar.
Men nej, jag är en bättre mor, än vad du är son. Drick.
Där är du. Var har du varit?
Jag har suttit vid hans sida hela natten, och inte sett skymten av dig.
Jag kallades till slottet Shiring. Hur mår han?
Världen är inte färdig med honom än. Varför gick du till Shiring?
Earl Roland dog av pesten, tidigt i morse.
Varför så ledsen? Han dödade din far och tog hans titel.
Och nu ligger din väg öppen. Det här är en glädjens dag.
Vad har du med det att göra?
Det borde inte bekymra dig. Tänk på, att du skulle ha varit earl.
Och nu har du chansen att vinna tillbaka din titel... och mer.
- Vad, bara så där? - Åh, nej.
Det är ett spel som ska spelas.
När du är redo att lära dig, kommer jag att hjälpa till.
Vad menar du, "och mer"?
Lady Philippa?
Ni kommer att bli ett härlig par.
Jag tänker inte skydda mitt ansikte, för dig längre.
Det modet har jag, åtminstone.
Ditt mod är missriktat, Thom.
Men det är en njutning att se ditt kära ansikte.
Och ditt.
Jag är glad att det sista jag såg ...
... var du.
Av alla jag någonsin har älskat ...
-har jag inte älskat någon, hälften så mycket som dig.
Du har varit den bästa för mig,-
-och din kärlek, underbar ...
Den överträffar kärlek till en kvinna.
Kom ... intill mig.
Var... modig.
Låt inte dina hemligheter, dö med dig.
Vad gör du här?
Jag har kommit för att sörja mitt barnbarn.
Du är inte välkommen.
Jag bryr mig inte, om jag är välkommen eller inte.
Hon betydde mer för mig, än mina andra barnbarn. Jag reser igen, om tre dagar.
Nu får du vara så snäll, och lämna mig ensam med henne.
Två dagar.
Jag är så ledsen. Jag vet hur mycket du älskade honom.
Gud, må förlåta den som dömer dig för det.
Jag har döljt alltför många saker.
Trots det, älskade han mig.
Vad menar du?
Det förflutna... Sanningen.
Vilken sanning?
När jag var på slottet Berkeley, där Edward II fängslades,-
-kom två män med order om att avrätta kungen.
Jag dödade riddaren som skulle genomföra den ordern.
Mördade honom i kallt blod.
Vill du veta varför drottning Isabella, hatar Kingsbridge?
För att jag finns här, och jag bär på hennes hemlighet.
Det var hon som beställde kungens avrättning.
Och kungen?
Smusslades ut ur slottet, och gavs ett nytt liv.
- Lever han! - Ryktet säger han flydde till Italien.
Jag har väntat på dig.
Snälla, kom in.
Sitt.
Varför vill du hjälpa mig?
Du föddes till att vara earl. Håller du inte med?
Jo.
Då skall jag göra allt i min makt, för att så skall ske.
Varför? Varför bryr du dig om vad som händer med mig?
Det är bara naturligt för en mor att bry sig om sin son.
Vad pratar du om?
Jag fick ett barn utom äktenskapet.
Sir Gerald och Lady Maud uppfostrade honom som sin egen.
Det var du.
- Du är inte min mamma. - Jo.
Nej, nej, nej. Min, um ... Min far var, Sir Gerald.
Din far, fan ta hans själ ... var Earl Roland.
Du ljuger.
Jag är son till Lady Maud och Sir Gerald,-
-försvarare av riket, och framlidne earlen av Shiring.
Du är min.
Min och Rolands.
Visste du det? Visste du det!?
Jag tänker klarare utan ett svärd mot min strupe.
Vad är det, broder?
Jag är inte din bror. Visste du det?
Mor berättade för Caris, innan hon dog.
Varför har du inte berättat för mig?
Varför ... skulle jag vilja såra dig, Ralph?
- Du är fortfarande min bror. - Nej.
Jag är den rättmätige, earlen av Shiring.
Du är ingenting, för mig.
Jag var en idiot som återvände till Kingsbridge.
Vad trodde jag? Att allt skulle bli bättre?
Ingenting blir någonsin annorlunda. Det blir bara värre.
Och hur blir det med mig?
Klostret kommer före mig.
Men utan klostret, vore jag död. Det vet du. Jag fick inte välja.
Trots det, finns det mellan oss, eller hur?
Så berätta, varför skulle jag stanna?
För att jag älskar dig.
Jag älskar dig.
Du inser väl att det här förändrar allt.
Ja. Jag vet.
Din vagn är klar. Varför sitter du inte i den?
Dina tårar berör mig inte, mamma.
Jag bär på en hel del smärta.
- Jag har maligniteter, som inte läker. - Ojdå. I kroppen, eller i din själ?
Var grym medan du kan.
Jag lever inte längre till. Min läkare säger att jag inte överlever julen.
Jag är ledsen för din skull.
Jag också. Det är förvånande.
Jag trodde jag skulle leva i evighet.
När jag tänker efter, erkänner jag att det inte är mycket jag har gett världen.
Men en sak jag är stolt över att lämna efter mig, är dig.
Det var inte meningen att du skulle se mig så här.
Du är en bättre kung än din far, vilket inte säger så mycket.
Du är också en större ledare för ditt folk, än någon kung före dig.
Och jag vill tro, att jag hade ett finger med i spelet, för att göra dig sådan.
Mor, vänta.
- Jag ber min egen läkare, titta på dig. - Tack.
Min herre!
Min herre! Ett dussin av era bönder har deserterat!
- Vad pratar du om? - De ska bruka klostermark.
- De kan inte göra så. När gick de? - För flera nätter sedan.
Wulfric och hans hora, var de första att gå, och de andra följde efter.
Kom med mig. Förbered galgen.
Ni bryter mot lagen!
Enligt förordningen för arbetare, får ingen gå ifrån sin egen by, till en annan.
Lagen är till för att förhindra pestens spridning. Den gäller inte oss.
Den lagen tillämpas för att stoppa bönder, från att lämna sina herrar.
Ni behövs på min mark. Återvänd omedelbart till Wigleigh!
Vi får betalt för att arbeta här.
Vad betalar du? Vi arbetar inte bara för mat längre.
Det finns inte tillräckligt med arbetskraft som fortfarande lever, så ...
Om du vill ha oss, vill vi ha silver.
- Vem betalar er? - Abbott Caris, av Kingsbridge.
- Abbott Caris? - Ja.
Hej. Vad heter du?
- Sam. - Sam?
- Är det din mamma? - Ja.
Han är en stilig pojke, Gwenda.
Det här. Det här är vad jag betalar, såvida ni inte återvänder till Wigleigh.
Ett steg närmare, och det blir blodutgjutelse.
Jag har dödat yngre pojkar än honom, i Frankrike.
- Erkänn mig som din herre. - Vad ni än säger.
Knäböj.
Kyss min fot.
- Bind honom. - Nej! Snälla! Förbarma dig över honom.
Jag tänker inte beröva en son, sin far, om det är vad du är orolig för.
Jag tänker statuera ett exempel på din man. Det här gäller resten av er.
Återvänder ni till Wigleigh i morgon kväll, kommer ni att benådas. Om inte,-
-kommer ni att hängas. Är det förstått?
Ta pojken.
Spring, Sam! Spring!
Om du vill se din man igen, tar du pojken till mangårdsbyggnaden, innan söndag.
God dag, broder Godwyn.
Varm, nygjord soppa.
Kan jag hämta något annat?
Ja, Caris, naturligtvis kan du det, Caris.
Jag är inte abbott Caris.
Abbott, Caris?
Ja.
Nej! Gör inte så! Sluta!
Nej! Nej! Nej!
- Lägg ner honom. - Nej!
Jag är Guds tjänare här på jorden, inte du! Du är en hora!
Jag äger Kingsbridge! Inte du!
Du är en hora. Satans hora.
En häxa! Jag ska bränna dig som en häxa! Jag ska bränna dig!
Det är mitt fel. Wulfric kommer att hängas, på grund av mig.
- Nej, på grund av Ralph. - Vad ska jag göra?
Stå där och titta på? Jag ska berätta en sak:
Jag tänker inte låta honom dö. Tro mig. Det kommer inte att ske.
Jag har kallat hit er, för att ni ska få se vad som händer den som sviker mig.
Den här mannen trotsade arbetsförordningen.
Han valde att överge sin plikt till mig, och söka ett liv annorstädes.
Jag gav hans hora tills ikväll, att komma med sin son, som lösen.
Du förtjänar att hängas i dag, inte jag.
- Låt honom vara! - Förbarma dig över honom!
Är det någon mer som vill trotsa mig?
Jag gör det!
Var är pojken?
Du kommer aldrig att få se honom. Han är utom räckhåll, för dig.
- Varför kom du hit? - För att tigga om hans liv.
- Du vet mitt svar. - Inte er, tigga dem.
Ni känner Wulfric. Ni vet att han är en bra man.
Han har inte gjort något som förtjänar det här! Ni vet att det är fel!
Om Lord Ralph kan göra så här mot Wulfric,-
-kan han hänga oss andra, som han vill. Är det rätt? Är det en laglig rätt?
Det här banditen, är inte bättre än en stråtrövare.
Du är banditen, berövar oss vårt land, låter oss arbeta som hundar,-
-och hänger alla, som sätter sig upp mot dig!
Han våldtog Annet, och kom undan med det!
- Tyst, kvinna. - Vi behöver inte leva så här!
- Tysta henne. - Vi gör det inte!
- Är du okej? - Gå tillbaka!
Gå tillbaka!
Wulfric!
Lord Ralph kan dra åt helvete! Kom igen, grabbar!
Nu är vi med i det.
Har min son återvänt?
- Jag vet att det måste vara svårt... - Är Merthin min bror?
- Ni har inga blodsband. - Och jag är Rolands son?
Ja.
Hur vet jag att du inte ljuger?
Du skulle inte vara här, om du inte är medveten om sanningen i det jag säger.
Vad hoppas du vinna på det här?
Vinna?
Jag hoppas att återfå min son, och se honom lyckas.
Säg, har du inte alltid känt att du föddes till storhet.
- Försök berätta det för mina bönder. - Dina bönder?
De har trotsat mig. De uppför sig som rabiessmittade hundar.
Jag hyr två dussin soldater och dödar dem alla. Bränner ner Wigleigh till grunden.
Ja, det skulle säkert lära dem en läxa, men ...
Men vad?
I kaos, är allt möjligt.
Earl Rolands, sanne arvtagare skulle vända den här revolten till sin fördel.
Hörde jag rätt, Lord Ralph? Trotsade dina bönder dig?
Inte bara mig, Ers Majestät.
De är ett växande hot, sätter sig upp mot all auktoritet,-
-inklusive kronan.
Vad?
- Hitta dem och häng dem. - Det är min innersta önskan,-
men de här laglösa, ... de, de kommer från Wigleigh,-
-samma län som Shiring. De kan ställas inför rätta och straffas-
-endast av earlen, men han dog så ... - Jag förstår.
Och om du får bli earl, kan du överlämna lagbrytarna till rättvisan.
- Är det ditt löfte? - Ja, Ers Majestät.
Och kommer du att driva Kingsbridge bättre än Roland gjorde?
Med glädje, min drottning.
Han tar också hand om klostret, Ers Majestät.
Hur vågar du tala utan tillåtelse! Vem är den här kvinnan?
Hon är min mamma, Ers Majestät.
Vet din plats!
Vad är problemet med klostret?
En kvinnlig abbott gav bönderna mark, för att locka dem från sina herrar.
- Vem gav henne den rätten? - Biskopen av Kingsbridge, nu avliden.
Vi är i desperat behov av en ny, för att återställa ordningen.
Står det inte någon i kö, för att ersätta honom?
Den tidigare abbotten var sjuk, men har återfått sin hälsa.
- God morgon! - Vad betyder det här?
Hur vågar du komma hit, utan min tillåtelse!
Snälla, förlåt mig, Milady. Men jag är herre på slottet nu.
Vad är det här?
En order från kungen, som ger mig namnet, Earl av Shiring.
Hur underbart att vara Earl av Shiring, med allt vad det innebär.
Mitt värdefullaste privilegium, är att få gifta mig med vem jag vill.
Och här är jag.
Med två, lika vackra, valmöjligheter.
Det är svårt att välja.
- Hon är bara ett barn! - Inte länge till.
- Du kan inte göra så! Låt henne vara! - Vem tror du att du talar till?
Du har ingen makt över henne.
Men det har jag.
Det finns, emellertid, ett annat uppenbart alternativ.
Som er biskop, tillkännager jag,-
-att vi har församlats här, inför Gud, att bevittna det här heliga förbundet.
Då frågar jag:
Tager du, Ralph, Lord av Wigleigh, Earl av Shiring,-
-denna, Philippa av Shiring, att bli din äkta maka?
- Ja. - Och tager du, Philippa,-
-denne, Ralph av Shiring, Herre av Wigleigh, till din äkta make, att hedra,-
-och lyda ... så länge du lever?
Ja.
Du kan kyssa bruden.
Er Herre väntar på er, Philippa.
Jag vet att du äktade mig mot din vilja, men jag lovar, du ska bli så lycklig.
Titta på dig.
Så vacker. Så fredlig. Jag har drömt om den här natten.
Du höll mig varm i Frankrike.
Du gav mig styrka i strid. Själva tanken på dig, höll mig vid liv.
Jag skickade iväg henne.
Vem?
Odila.
Du kan inte få henne.
Jag vill inte ha Odila.
Jag ville bara ha dig.
Du kommer aldrig att få mig.
Philippa!
Philippa! Se på mig!
Se på mig!